![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 5 març 1943 ![]() Poggio Bustone (Itàlia) ![]() |
Mort | 9 setembre 1998 ![]() Molteno (Itàlia) ![]() |
Causa de mort | càncer ![]() |
Residència | Molteno ![]() |
Activitat | |
Ocupació | cantautor, productor discogràfic, arranjador, compositor, cantant, músic ![]() |
Activitat | 1966 ![]() |
Gènere | Pop, pop-rock, soft rock, rhythm and blues, rock progressiu, pop llatí, música disco i synthpop ![]() |
Veu | Tenor dramàtic ![]() |
Instrument | Guitarra i veu ![]() |
Segell discogràfic | Ricordi Columbia Broadcasting System Numero Uno Sony BMG ![]() |
Company professional | Mogol Pasquale Panella ![]() |
Família | |
Cònjuge | Grazia Letizia Veronese (1976–1998) ![]() |
Parella | Taryn Power ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Lucio Battisti (Poggio Bustone, 5 de març de 1943 - Molteno, 9 de setembre de 1998) va ser un cantant, compositor i multiinstrumentista italià.
Entre els més grans, influents i innovatius cantants italians de tots els temps, és considerat una de les més grans personalitats de la història de la música lleugera italiana, ja sigui com a compositor i intèrpret de la seva pròpia música, o bé com a compositor per a d'altres artistes.[1][2][3] Al llarg de la seva carrera ha venut més de 25 milions de discos.[4][5][6][7][6] La seva producció va marcar un punt d'inflexió al pop/rock italià: des d'un punt de vista estrictament musical, Lucio Battisti ha personalitzat i innovat en tots els sentits la forma de la cançó tradicional i melòdica.
Gràcies a l'associació artística amb Mogol, Battisti va rellançar temes considerats esgotats o gairebé no renovables, com ara el romanticisme i els petits esdeveniments de la vida quotidiana; va saber explorar temes també totalment nous i inusuals, de vegades polèmics, empenyent-se a si mateix fins al límit de l'experimentació pura en el successiu període de col·laboració amb Pasquale Panella.
Els seus començaments a mitjans dels anys 60 van ser com a autor de cançons per a altres artistes. Dels textos de les cançons s'encarregava el lletrista Mogol. El 1966 va gravar el seu primer senzill, Per una lira. Moltes de les seves cançons van ser gravades reiteradament per innombrables cantants i grups, italians i estrangers, com ara Mina, Paolo Meneguzzi, I Camaleonti, Patty Pravo, Dik Dik, Antonio Zabaleta, Dyango, Fedra, Ricardo Montaner, Laura Pausini, Emmanuel, etc.